“ Щодня збираючи тонни урожаю, нічого не їсти. Щоразу тримаючи у руках кілограми пшениці, отримати лише 5 колосків. Щоранку вмираючи, востаннє вже не прокинутись. Однаково вижити. На сніданок - прутики фруктових дерев, на обід - землю.. А далі вже й без вечері. Щоразу переступаючи через більші гори трупів на вулиці, згодом зовсім не ходити. І тільки душею кричати до Бога. І тільки в собі вибухати. Мовчки молитись. А потім знов прокидатись, або не прокидатись. “ Рана, яка ніколи не загоїться. Остання субота листопада - День пам’яті жертв Голодомору в Україні. спільно з #УАЛ #деньголоду #простомовчкимовчати
Hide player controls
Hide resume playing